Veliki povratak europskog noćnog vlaka
![](/ad/2018/assets/tekstSlike/fcvjw1672336464_f.jpg)
Sudbina vlaka, naročito europskog putničkog vlaka, godinama je bila u poprilično neizvjesnom stanju. Izgledalo je kao da se vlak pretvara u kakav relikt prošlosti koji će u potpunosti biti izbačen od strane putničkih zrakoplova, naročito nakon što su se pojavili brojni jeftini avioprijevoznici, a strpljivi putnici su mjesecima "vrebali" na jeftine karte koje bi ih diljem kontinenta, ili i šire, prevozile zrakom za "par eura". Neki su čak smatrali da će vlak postati primarno turistička ponuda, naročito za one putnike kojima se "nigdje ne žuri" (što obično znači da imaju višak vremena, a u prijevodu to bi značilo da imaju i višak novca).
Ipak nije sve tako crno po putnički vlak, uključujući one duge meditativne noćne vožnje kroz Europu gdje se krajolici smjenjuju u mraku. Zapravo, pomalo je ironično, ali čini se da bi vlak mogao biti spašen "crnim" scenarijima drugdje... prije svega u zraku.
Tko god ima malo dužeg "letačkog staža" sjeća se vremena kada je putovanje zrakoplovom bio popriličan prestiž u svakom pogledu, od tretmana putnika do cijelog procesa dolaska do aviona, uzlijetanja i slijetanja. Sjećanje vas vjerojatno ne vara, prostora je bilo više, dok se danas često osjećamo kao "sardine" u letećoj konzervi (barem u drugoj, odnosno "ekonomskoj klasi"). Ali to i nije toliki problem, sam čin letenja može biti itekako opuštajući čak i za one koji imaju strah od letenja - imajući u vidu sve što ih čeka prije i nakon.
Gužve u zračnim lukama postale su nesnosne, a iščekivanja na vijest hoće li avion uopće poletjeti i gdje će u konačnici sletjeti, za mnoge postao je prevelik stres. Ovo nije ugodno stoljeće za letenje, jer i počelo je velikim sigurnosnim promjenama nakon terorističkih napada 11. rujna 2001. na SAD. Proces chekiranja traje dulje, može biti neugodan, ali prije svega zamoran, iscrpljujući.
Avion je brz, jako brz, ali vrijeme od dolaska u zračnu luku do polijetanja prolazi sporo, jako sporo. Apsurdno je govoriti, recimo, koliko nam treba avionom od Berlina do Pariza ako ćemo pritom računati samo vrijeme u zraku. Koliko nam treba od smještaja do prve zračne luke? Koliko sati ćemo tamo čekati?
Iskustvo putovanja vlakom je poprilično drugačije, a za ljude koji su više puta u životu zapeli u zračnoj luci može biti pravo osvježenje. Kad jednom zatvorite vrata kupea, recimo u pariškom Gare de l’Est, vaš mir, ležaj, pogled kroz prozor na Europu, nitko neće remetiti sve do odredišta, recimo Beča.
Sve veći broj putnika postaje svjestan da je ovo alternativa s brojnim prednostima, naročito ako se putuje i kroz noć jer imate i udoban smještaj. Ali kako smo i sugerirali na početku teksta, nije frustracija s gužvama jedini razlog zašto dolazi do novog interesa za vlakove. Tu su i puno veći problemi od frustracije putnika, prije svega pitanje klimatskih promjena.
Upravo su klimatski problemi među glavnim faktorima koji dovode do sve snažnijeg zagovaranja obnove putovanja vlakovima jer je štetnost po okoliš poprilično manja. Prema nekim procjenama putovanje željeznicom emitira svega petinu stakleničkih plinova koje proizvode avioni. Imajući u vidu da se države polako ipak primiču praksi oko suzbijanja klimatskih promjena, nakon što su se godinama bavile samo "riječima", vlak postaje neizbježan dio jednadžbe.
Države će morati temeljito iznova promisliti o statusu željeznice, a to uključuje i subvencije i sve druge relevantne poteze kako bi se putovanje vlakovima ponovno učinilo ne samo atraktivnim, jer to često i jest (nažalost ne svugdje, što jako dobro zna svatko tko se susreće s domaćim vlakovima!), već i isplativo, odnosno konkurentnije niskobudžetnim avioprijevoznicima.
Jer još od 90-ih godina dolazi do erozije i poniranja europske noćne željeznice, a kad su se pojavile aviokompanije kao što su easyJet i Ryanair, potražnja za vlakovima gotovo da je potpuno nestala! Primjerice, do 2019. godine Njemačka i Švicarska su prekinule ili pak prodale sve svoje noćne linije, a ukupan broj noćnih putničkih vlakova u Europi se na tjednoj bazi smanjio s 1.200, koliko ih je bilo 2001. godine, na svega 450 do 2019.
Samo pravi entuzijasti i istinski ljubitelji željeznica putovali su kroz cijelu Europu jer je zbog sve manjeg broja linija to postajalo sve teže i teže. Primjerice, od Copenhagena do Barcelone potrebno je bilo promijeniti niz vlakova, čak i do 8 u dvodnevnom putovanju! I sam mogu tome posvjedočiti putujući od Zagreba do Baltika željeznicom (vidi: U ljetnim noćima na sjeverozapadu bivšeg Sovjetskog Saveza).
No, neke kompanije vidjele su da željeznica nije osuđena na propast, pogotovo nakon pandemije koronavirusa koja je brzo prizemljila avionski promet. Austrijska državna željeznička kompanija ÖBB krenula je drugačijim putem od svojih europskih kolega. Još 2016. počeli su kupovati, a ne prodavati međunarodne linije, naročito noćne vlakove. U prosincu prošle godine (2021.) pokrenuli su jednu od atraktivnijih linija - noćni vlak iz Beča za Pariz.
E sad... kakva je komparacija s avionom? Pogledajmo. Pretpostavimo da se krećemo s istoka prema zapadu. Vlak kreće iz Beča u 19:46 i u Parizu ste idućeg jutra, u 09:43. Dakle, nešto preko 14 sati vožnje. Cijena? Samo 50 eura - ali to je ako rezervirate samo sjedalo (u vagonu sa sjedalima u nizu, ne u kupeu). Drugim riječima, 14 sati ćete sjediti "kao u avionu"! Teško da ćete izaći na pariške ulice odmorni! No, za 10 dodatnih eura možete dobiti kupe u kojem je ukupno 6 ležaja. Ako imate sreće možda će cijeli kupe biti samo vaš! Ako pak nemate preko puta vas će biti gospodin koji hrče glasnije nego zvuk aviona. Za najluksuzniji prijevoz pak možete nadoplatiti 85 eura, u tom slučaju imate spavaću kabinu. Znači da bi vas to došlo nekih 135 eura prema aktualnim cijenama na stranicama ÖBB-a.
Avion pak od Beča do Pariza leti oko 2 sata, a najjeftiniji je opet Ryanair, oko 60 eura.
Kao što se može vidjeti... ekonomska računica za većinu putnika još uvijek nije baš idealna. Države bi definitivno morale "uskočiti" malo da se putovanje vlakom ljudima isplati, pogotovo ako se uzme da mnogi i dalje žure s jednog kraja kontinenta na drugi, a vlak je i dalje sporija opcija iako lagodnija!
Poštovani, za čitanje cijelog ovog teksta morate biti pretplatnik.